"...Nämä lapset, joita syljette,
"kun he yrittävät muuttaa maailmaansa
"ovat immuuneja neuvoillenne.
"He tietävät kyllä,
"mitä ovat kokemassa..." David Bowie
Lauantai, 2.3.1984.
Hyvä herra Vernon,
joudumme viettämään lauantain jälki-istunnossa rangaistuksena.
Me teimme väärin.
Mutta olette hullu, kun pakotatte meidät kirjoittamaan itsestämme.
Mitä väliä sillä teille on?
Näette meidät kuten haluatte,
yksinkertaisesti ja helpoimpina määritelminä.
Näette meidät nerona,
urheilijana, hulluna,
prinsessana ja roistona.
Vai mitä?
Niin mekin näimme itsemme tänä aamuna klo 7.
Meidät oli aivopesty.
Etkö saa järkättyä minua tästä ulos?
Ihan tajutonta olla täällä lauantaina.
- En ole hullu. - Hyvitän tämän sinulle.
Pinnaaminen shoppailun takia ei tee ihmistä hulluksi. Hauskaa päivää.
- Onko tämä viimeinen kerta? - Viimeinen.
- Käytä aika hyödyllisesti. - Emme saa opiskella.
- Hätä keinot keksii. - Niinpä.
No, mene.
Hei, minäkin mokasin. Miehet mokaavat.
- Jäit kiinni. - Mutsi huusi jo.
Haluatko missata ottelun? Haluatko pilata koko homman?
Et saa mistään stipendiä jos sinulla on rangaistuksia.
No niin, täällä sitä ollaan.
Haluan onnitella, tulitte ajoissa.
Anteeksi, sir. Tässä on erehdys.
Tiedän, että tämä on jälki-istunto, mutten taida kuulua tänne.
Kello on 7.06.
Teillä on 8 tuntia 54 minuuttia aikaa miettiä miksi olette täällä,
harkita virheitänne.
Ette saa puhua.
Ette saa nousta tuoleiltanne.
Ettekä saa nukkua.
Kokeilemme uutta menetelmää.
Kirjoitatte aineen,
jossa kuvailette 1000 sanalla sitä, keitä luulette olevanne.
- Onko tämä koe? - Kun sanon aine, tarkoitan sitä.
Ette voi toistaa samaa sanaa tuhatta kertaa.
- Onko selvä, herra Bender? - Täysin.
Hyvä. Ehkä opitte jotain itsestänne.
Ehkä mietitte vielä, haluatteko vielä palata.
Voin vastata jo nyt, sir. En missään nimessä, koska...
- Istu, Johnson. - Kiitos, sir.
Toimistoni on tuossa käytävällä. Ei kannata ryhtyä temppuilemaan.
Onko kysyttävää?
Minulla on.
Tietääkö Barry Manilow että varastatte vaatteita?
Vastaan siihen ensi lauantaina.
Älä ärsytä härkää, nuorimies, joudut vain sarviin.
Tuo mies on peräpään hemmoja.
Jos syöt koko ajan kättäsi, lounas ei enää maistu.
Olen nähnyt sinut ennenkin.
Kuka luulen olevani? Kuka sinä olet?
Minä olen mursu.
Tosi paska homma.
Miten tässä näin kävi?
Mitä me teemme jos pitää mennä kuselle?
- Älä viitsi. - Jos on hätä, on hätä.
- Voi luoja! - Et kyllä virtsaa tänne.
- Älä puhu, se nousee takaisin päähän. - Jos otat sen esiin, kuolet.
Olet tosi seksikäs kun suutut.
Hei, juntti, pistä ovi kiinni.
Pistetään hieno neiti paksuksi.
- Hei! - Mitä?
- Jos suutun, te olette mennyttä. - Kokonaan?
- Ihan kokonaan. - Turpa kiinni. Ketä kiinnostaa?
Ihanko totta? Paskanaama.
Mistä sinä tänne jouduit? Et muistanut pestä munasuojia?
Kirjoitetaan nyt ne aineet.
Ei täällä asuminen anna oikeutta olla paskapää.
- Hei, vapaa maa. - Hän vain ärsyttää sinua.
Älä välitä hänestä.
Kulta...
Et voi olla välittämättä minusta.
No...
Seurusteletteko te?
Vakavasti?
Oletteko rakastavaisia?
No, kerro. Oletko pistänyt melaa mekkoon?
- Painu helvettiin! - Nyt riittää!
Mitä siellä tapahtuu?
Idiootit.
Törppö.
Pannaan ovi kiinni, ettei Vernon pilaa juhlia.
- Sen piti olla auki. - Niin?
Täällä on neljä muuta ihmistä.
Hei, osaat laskea! Tosi fiksu painija.
- Paraskin puhumaan. - Niinpä.
Jos sinä häipyisit maailmasta, ei huomaisi mitään eroa.
Olet kuin ilmaa.
Juoksen heti ilmoittautumaan painijoukkueeseen.
Ja kotiläksykerhoon. Ja oppilasneuvostoon.
- Eivät he sinua ota. - Auts, sattuu.
Arvatkaa miksi teikäläiset mollaavat kaikkea? Te pelkäätte.
Tosi fiksua! Siksi en ole hyvä peleissä.
- Olet pelkuri. - Olen matikkaklubissa.
Pelkäät, ettet kelpaa, ja siksi pilkkaat kaikkea.
Ei kai se liity siihen, että olette paskiaisia?
Et edes tunne meitä.
En tunne spitaalisiakaan, mutten silti yritä porukkaan.
- Varo suutasi. - Olen fysiikkakerhossakin.
Mitä sinä höpiset?
Sanoin, että olen matikkakerhossa, latinakerhossa
ja fysiikkakerhossa.
Hei, neitsyt...
- Kuulutko fysiikkakerhoon? - Se on akateeminen kerho.
Niin?
- Ne eivät ole tavallisia kerhoja. - Tuollaisille törpöille ne ovat.
Mitä siellä kerhossa tehdään?
Fysiikassa puhutaan fysiikasta, fysiikan laeista...
Se on sosiaalista toimintaa. Sekoa ja surullista, mutta sosiaalista.
Voisi sitä ehkä pitää sosiaalisena tilanteena.
Kerhossa on muitakin nuoria.
Vuoden lopuksi pidämme isot juhlat Hiltonissa.
Vedätte naamat ja biletätte.
- Ei, me juhlimme hienosti. - Vain narkkarit vetävät naamat.
Minulla ei ollut kenkiä, lainasin ne isältä.
Kendall-serkkuni veti kerran kamaa ja alkoi syödä outoja ruokia.
Hän ei enää kuulunut mihinkään.
- Hämärän rajamailla. - Ihan niin kuin sinä.
Hiljaa tai Vernon tulee tänne.
En halua olla poissa kisoista.
Johan olisi kamalaa! Jäisi painimatsi väliin.
Mistä tiedät, kun et koskaan kilpaile?
Kyllä onkin tyhjä olo.
Ihailen miehiä jotka nyhjäävät keskenään matolla.
- Sinulla ei ole päämääriä. - Onpas.
- No? - Haluan olla kuin sinä.
Tarvitsen lobotomian ja trikoot.
Pidätkö trikoita?
En, vaan oikeaa asua.
- Trikoita! - Hiljaa!
Täällä ei pitänyt mellakoida.
Nuori mies, onko aine valmis?
- Älä nyt pelleille. - Mitä aiot tehdä?
Kuolla pois, toivottavasti.
Tuo on koulun omaisuutta.
Se ei ole meidän, älä leiki sillä.
- Tosi hassua. - Laita se auki.
- Paskapää! Pistä ovi auki! - Hiljaa!
- Tiedän, mitä teen. - Laita se auki!
- Hiljaa! - Helvetti!
Miksi ovi on kiinni?
- Miksi ovi oli kiinni? - Mistä me tiedämme?
Miksi?
Me vain istuimme ihan niin kuin käskettiin.
Kuka sen sulki.
- Ehkä joku ruuvi putosi siitä. - Se vain meni kiinni, sir.
Kuka?
- Hän ei puhu. - Anna se ruuvi tänne.
- Minulla ei ole sitä. - Ravistanko sen sinusta?
Ei minulla ole sitä. Ruuveja tippuu koko ajan.
- Anna se tänne. - Miksi joku varastaisi ruuvin?
Hiljaa, nuori nainen.
Se ovi on liian raskas.
Hitto!
Andrew Clark, tänne!
Antaa mennä!
Miksi Andrew sai nousta?
Jos hän saa nousta, mekin nousemme. Anarkiaa!
- Varo lehtiä! - En voi enää tälle mitään.
Tosi fiksua, sir. Entä jos syttyy tulipalo?
Palomääräysten rikkominen ja lasten hengen vaarantaminen
ei ole hyväksi tässä vaiheessa uraanne.
Mitä sinä sille teit? Hoida se pois!
- Kirjastossa on hätäuloskäynnit. - Kunnioita nyt vähän Dickiä.
Vauhtia! Takaisin istumaan.
Odotin vähän parempaa edustusurheilijalta.
Et huijaa ketään, Bender.
Seuraava ruuvi joka tippuu olet sinä.
- Syö mun kalsarit. - Mitä sanoit?
Että syö mun kalsarit.
Sait uuden lauantaikeikan.
- Voi kuinka ikävää. - Ja taas tuli lisää.
Tarkistan vielä kalenteristani.
Hyvä, kalenteri täyttyy pian. Haluatko vielä lisää?
Haluatko? Sano vain.
Vankilan sijasta tuletkin tänne. Joko lopetit?
- En. - Teen yhteiskunnalle palveluksen.
- Entä sitten? - Taas.
Olet täällä koko loppuelämäsi.
- Haluatko lisää? - Kyllä.
Saamasi pitää!
Lopeta!
- Joko lopetit? - En lähelläkään, kamu.
- Hyvä. Yksi lisää. - Arvaa kiinnostaako paskaakaan?
Taas lisää.
- Joko lopetit? - Montako tuli?
Seitsemän, jos laskee Barry Manilowin vaatteet.
- Nyt kahdeksan. - Seitsemän.
Hiljaa, pätkä.
Olet minun, Bender. Kaksi kuukautta olet omaisuuttani.
Olet minun.
Tämä on tosi jännää.
Haluat varmaan heidän uskovan siihen.
Älä yritä niin kovasti tehdä vaikutusta ihmisiin.
Saattaisit hyötyä siitä. Nyt riitti!
Olen oven ulkopuolella.
Seuraavalla kerralla pistän päitä palasiksi.
Haista vittu!
Vittu!
Herätys!
Kenen pitää käydä vessassa?
- Tosi järkevää. - Totta.
Kirjallisuutta ei saa tuhota. Lukeminen on hauskaa.
Ja...
...Molay pistää palleihin liikettä.
Molière.
Rakastan hänen kirjojaan.
Ei ole mitään tekemistä kun on täällä vankina.
- Puhu vain itsestäsi. - Miksi puhuisin sinusta?
En edes osaa kieltäsi.
- Oletko tänään kotiarestissa? - En tiedä.
Äiti sanoi, että olen, mutta isä käski unohtaa sen.
Stubbyllä on juhlat, varmaan kova meno.
- Niinkö? - Oletko menossa?
- Tuskin. - Mikset?
Jos en tottele äitiä, tottelisin siinä isääni.
Se on ihan kamalaa ja loputonta. He eroavat ihan kohta.
- Kummasta pidät enemmän? - Mitä?
- Äidistä vai isästä? - Molemmat ovat sekoja.
Jos pitäisi valita heidän välillään.
En tiedä. Menisin kai veljeni luo asumaan.
Kumpikaan ei välitä minusta, olen vain koston välikappale.
- Ole hiljaa. - Säälit vain itseäsi.
- Kukaan muu ei sääli. - Kylläpä itkettää.
- Hei, sportti. - Mitä?
- Kestätkö vanhempiasi? - Jos sanon kyllä, olen tyhmä.
Olet joka tapauksessa tyhmä.
Mutta jos sanot kestäväsi, olet myös valehtelija.
Jos emme olisi koulussa, hakkaisin sinut.
Kuuletko tämän?
Laitanko kovemmalle?
Hei, pojat... En minäkään pidä vanhemmistani.
En tule toimen heidän kanssaan.
Heidän ajatuksensa vanhempien myötätunnosta on surkeaa.
- Typerys. - Niin?
Olet vanhempien märkä uni.
Sepä siinä.
Saatat saada selkääsi kun joudut pitämään noita vaatteita.
Mutta olet superhyperpinko,
joka haluaa olla vain parempi kansalainen.
Miksi sinun pitää haukkua kaikkia?
Olen vain rehellinen, paskapää.
Etkö tiedä niiden eroa?
- Hänelläkin on nimi. - On vai?
- Mikä sinun nimesi on? - Brian.
- Katso nyt. - Osanottoni.
Mikä sinun nimesi on?
Entäs sinun?
- Claire. - Claire?
- Se on suvun nimiä. - Se on läskin nimi.
Kiitos. En ole lihava.
Et vielä, mutta voit kohta olla melkoisen tiheä.
Tiesitkö, että lihavia ihmisiä on kahdenlaisia?
Syntymälihavia ja sitten laihoja, joista joskus tulee lihavia.
Heitä katsoessaan voi nähdä sen laihan ihmisen sisällä.
Menet naimisiin, pullautat pari pentua ja sitten...
Aika rivoja eleitä noin puhtaalta tytöltä.
En ole niin puhdas.
Oletko neitsyt?
Lyön miljoonan vetoa että olet.
Päästä minut jännityksestä?
Tuleeko sinulle valkoiset häät?
- Turpa kiinni? - Oletko suudellut ketään suulle?
Onko sinua koskaan kähmitty?
Puseron päältä, puseron alta,
kengät jalassa, toivoen etteivät vanhemmat yllätä?
Haluatko että oksennan?
Housujen päältä...
Ei rintsikoita...
Puseron napit auki.
Kalsarit mytyssä etuistuimella, kello yli 23 kouluiltana?
Jätä hänet rauhaan.
Käskin jättää hänet rauhaan.
- Pakotatko oikein? - Niin.
Sinä ja ketkä ystäväsi?
Vain minä ja sinä. Kaksi iskua. Minä isken sinua, sinä lattiaa.
Heti kun olet valmis.
En halua ryhtyä tähän.
Mikset?
Koska tappaisin sinut.
Tosi yksinkertaista.
Jos tappaisin sinut, joutuisin oikeuteen ja seuraisi hirveä sotku.
En viitsi vaivautua.
Pelkuripaskiainen.
Lopetetaan tämä nyt heti.
Et puhu Clairelle, et katso häntä
etkä edes ajattele häntä. Ymmärrätkö?
Minä yritän auttaa häntä.
Brian, miten menee?
Onko isäsi täällä töissä?
- Carl, saanko kysyä jotain? - Kysy vain.
- Miten huoltomieheksi tullaan? - Haluatko huoltomieheksi?
Ei, haluan vain tietää, miten sellaiseksi tullaan.
Andrew on kiinnostunut urasta huoltotaiteen puolella.
Niinkö?
Pidätte minua vain köyhänä junttina.
Ehkä. Mutta kun lakaisen teidän paskiaisten jälkiä,
olen oppinut pari asiaa.
Luen kirjeenne, pengon kaappinne.
Kuuntelen keskustelunne. Ihan totta.
Olen tämän laitoksen silmät ja korvat, ystäväni.
Muuten, tuo kello käy 20 minuuttia etuajassa.
Paska!
No niin, 30 minuutin lounastauko.
- Täälläkö? - Täällä.
Minusta ruokala sopisi paremmin.
- Minua ei kiinnosta, Andrew. - Dick?
Anteeksi. Rich, saammeko maitoa?
- Meillä on todella jano. - Nestehukka ei sovi minulle.
Olen nähnyt sen, se on kamalaa.
Rauhoittukaa, haen sitä.
Painahan puuta, poju. En ole eilisen teeren poika.
En päästä sinua vaeltelemaan käytäville.
Sinä.
Ja sinä. Hei!
Mikä hänen nimensä on? Jaloillesi, neiti, vauhtia.
Tämä ei ole lepokoti.
Opettajienhuoneessa on limsa-automaatti. Vauhtia.
VAPAUS KAIKILLE
Mikä on myrkkysi?
Mitä juot?
Unohda koko juttu.
Vodkaa.
Vodkaa? Koska juot vodkaa?
Milloin vain.
- Paljonko? - Tonneittain.
Siitäkö sinä tänne jouduit? Miksi olet täällä?
Entä itse?
Olen täällä tänään, koska...
...valmentajani ja isäni eivät halua, että pilaan mahdollisuuteni.
Minua kohdellaan eri tavalla, koska minua pidetään voittajana.
Isänikin on sitä mieltä. En ole voittaja, koska haluan sitä.
Olen voittaja, koska olen vahva ja nopea. Kuin ravihevonen.
Niin mukana olen näissä jutuissa.
Niinkö?
Tosi kiinnostavaa.
Kerro miksi olet täällä.
Tuskin kerron.
Claire, haluatko nähdä kuvan miehestä jolla on elefanttitauti palleissa?
- Tosi fiksu. - Ei kiitos.
Miten hän voi pyöräillä?
- Kävisitkö treffeillä sellaisen kanssa? - Jätä minut rauhaan.
Jos hänellä on kiva persoonallisuus ja hieno auto...
Joutuisit istumaan takapenkillä, kun ne pallit ovat niin isot...
- Arvaa mitä haluaisin tehdä? - Varo, Brian on neitsyt.
- Neitsyt? - Kunpa olisin matkalla Ranskaan.
- En ole neitsyt. - Koska muka olet saanut?
- Montakin kertaa. - Sano yksikin.
Tyttö asuu Kanadassa. Tapasimme Niagaran putouksilla.
- Et tunne häntä. - Oletko pannut ketään täkäläistä?
Sinä ja Claire?
- Mistä sinä puhut? - Ei mistään. Unohda se.
Mikä?
Brian sanoi, että Niagaran putousten tyttöjen lisäksi
hän on pelehtinyt sinunkin kanssasi.
- Sika! - Enkä ole.
John väitti minua neitsyeksi, ja sanoin etten ole.
Miksi sitten osoitit Clairea?
- Tämä ei ole kivaa, Brian. - Hän valehtelee.
- Etkö osoittanut Clairea? - Hän valehtelee.
Osoititko vai etkö Clairea?
En halunnut hänen tietävän, että olen neitsyt.
Anteeksi että olen neitsyt.
Mikset halunnut minun tietävän?
Se on yksityisasiani.
Ei ole asiat sitten kovin hyvin.
Poikakin voi olla neitsyt.
Niinkö?
- Mitä siinä on? - Arvaa.
- Missä lounaasi on? - Sinun päälläsi.
Olet oksettava.
- Mitä se on? - Sushia.
Sushia?
Riisiä, raakaa kalaa ja levää.
Et halua miehen kieltä suuhusi, mutta syöt tuota?
- Voisinko syödä? - En tiedä. Kokeile.
Mikä sinua riivaa?
Mitä me syömme?
Ihan tavallista lounasta.
- Maitoa? - Keittoa.
- Omenamehua. - Osaan lukea.
Pähkinävoita ja hilloa, leivän reunat leikattu.
Brian, tosi ravitseva lounas.
Kaikki eri ruokaryhmät mukana.
Onko äitisi mies herra Rogers?
Ei, herra Johnson.
Tässä vaikutelmani elämästä Suuren Brianin kotona.
- "Poika!" - "Niin, iskä?"
"Millainen päiväsi oli?"
"Oikein hyvä, iskä. Entä sinun?"
"Hieno. Mennäänkö kalaan tänä viikonloppuna, poika?"
"Mennään, iskä. Mutta minulla on läksyjä."
"Ei se mitään, poika. Voit tehdä ne veneessä."
"Jee!"
"Rakas, eikö meillä ole hieno poika?"
"Kyllä, kulta. Elämä on hienoa?"
- Entä sinun perheesi? - Minunko?
- Niin. - Helppo homma.
"Typerä, mitätön,
surkea, pummaava paskiainen!"
"Vammainen suurisuu, kaikkitietävä paskiainen!"
"Unohdit ruman, laiskan ja epäkunnioittavan."
"Turpa kiinni akka, tuo sitä ruokaa."
- "Entä sinulla, isä?" - "Haista paska."
- "Ei, isä, miten päiväsi meni?" - "Haista paska!"
- "Ei, miten sinulla meni?" - "Haista paska."
- Ihanko totta? - Tule joskus käymään.
Paskat. Se on osa imagoasi.
- Etkö usko? - En.
- En? - Änkytinkö?
Uskotko tätä?
Se on sikarin kokoinen. Änkytinkö?
Tällaista tapahtuu meillä jos läikyttää maalia autotallissa.
Minun ei tarvitse istua teidän typerien dildojen kanssa enää.
- Et olisi sanonut sitä. - Mistä minä tiesin?
Hän valehtelee ihan kaikesta.
Paska!
Kahvia! Se on kaavittu Mississippi-joen pohjasta.
Kaikki on saastunutta. Kahvi, pennut...
OPETTAJAINHUONE
- Mistä tiedät, minne Vernon meni? - En tiedäkään.
Mistä tiedät, koska hän palaa?
En tiedä.
Pahiksena on kivaa.
- Miksi menemme Benderin kaapille? - En tiedä.
Tosi typerää. Miksi otamme kiinnijäämisriskin?
- En tiedä. - Miksi sitten teemme niin?
Yksi kysymys vielä, niin tulee turpaan.
Anteeksi.
- Olet hirveä sottapytty. - Siivooja on lomalla.
- Huumeita! - Bender, laita ne pois.
Huumeita! Pojalla on marihuanaa.
- Se oli marihuanaa. - Ole hiljaa.
Hyväksytkö tämän?
Mennään labran kautta.
Jos Vernon saa meidät kiinni, se on sinun vikasi.
Mitä hän sanoi? Minne me menemme?
Hei! Seis! Mennään ruokalan kautta!
Ei, vaan aulan. Et tiedä, mistä puhut!
Emme kuuntele enää sinua. Mene minne haluat.
Vauhtia!
- Paska! - Hieno ajatus!
- Haista paska! - Haista paska!
Olemme kuolleita!
- Ei, vaan minä. - Miten niin?
Menkää kirjastoon. Pidä tämä mukanasi.
Se paskiainen!
Kolme, kaksi, yksi...
Bender! Mitä sinä täällä teet? Mitä tämä tarkoittaa?
Hei.
- Ulos! Nyt riitti, Bender! - Ettekö halua kuulla tekosyytäni?
- Ulos! - Taidan yrittää stipendiä.
Tänne se pallo.
Otahan tavarasi. Mennään!
Herra näsäviisas keksi lähteä jumppasaliin.
Saatte olla ilman hänen palveluksiaan loppupäivän.
- Y-H-Y-Y. - Sinulle kaikki on pilaa.
Perjantain väärä hälytys oli tosi hauska.
Entä jos olisit kotona ja... Jos huumeesi olisivat tulessa?
Mahdotonta, sir, ne ovat Johnsonin kalsareissa.
Oliko tuo muka hauskaa? Hän on oikea koomikko, vai?
Minäpä sanon jotain.
Katsokaa häntä! Hän on pummi! Jos haluatte nähdä jotain hauskaa,
odottakaa viisi vuotta. Sitten näette miten hauska Bender on.
Mikä hätänä, John? Itkettääkö ihan?
- Mentiin. - Näpit irti, helvetti!
Odotin parempaa käytöstä, Dick.
Parempi näkyvyys käytävässä.
Nyt nolasit minut viimeisen kerran noiden toisten edessä.
Tienaan 31000 vuodessa ja minulla on koti.
En pilaa sitä sinun takiasi. Mutta jonain päivänä
kun olet unohtanut tämän paikan ja he ovat unohtaneet sinut,
kun elät surkeaa elämääsi, minä ilmestyn paikalle.
Aivan niin. Silloin hakkaan sinusta ilmat pihalle.
- Uhkailetko minua? - Mitäs meinaat tehdä?
Sinua ei usko kukaan.
Kukaan ei usko sinua, he uskovat minua.
Minua kunnioitetaan täällä, olen mukava mies.
Olet valehteleva paska, ja kaikki tietävät sen.
Olet tosi kova jätkä.
Jaloillesi! Otetaan selvää, miten kova olet.
Katsotaan, miten kova olet. Saat lyödä ensin.
Tuohon noin. Anna tulla, lyö vain!
Yksi lyönti. Ei muuta kuin yksi lyönti.
Niin arvelinkin.
Olet selkärangaton vätys.
OPETTAJIEN WC
Alaston blondi käveli baariin villakoira kainalossaan
ja pitkä salamipötkö toisessa kainalossa.
Hän laittoi villakoiran pöydälle.
Baarimikko sanoi: "Et taida tarvita juotavaa?"
Naku nainen sanoi...
Paska!
Voi luoja sentään!
Unohdin kynäni.
Helvetti.
Mitä ihmettä täällä tapahtuu?
- Mikä se mekkala oli? - Mikä mekkala?
Olin toimistossani ja kuulin meteliä.
- Voisitteko kuvailla sitä? - Varo sanojasi.
Mitä nyt?
Mikä se ääni oli?
- Mikä ääni? - Ei täältä mitään kuulunut.
Oliko tuo se ääni?
Ei ollut, en minä siitä puhunut.
En saanut teitä kiinni itse teossa, mutta saan kyllä vielä.
Voit lyödä siitä vetoa.
Ja sinä siinä! Minulle ette naura.
- Se oli vahinko. - Senkin paskiainen.
Haasta oikeuteen.
Poitsu, heitä tötsyt.
Hei, luuseri! Et kyllä sytytä täällä.
Paska.
KELLARI
Naiset eivät kestä savua. Siinäpä se.
Tiedätkö, miten suosittu olen?
Olen tosi suosittu. Kaikki rakastavat minua.
Tyttörukka.
Viisi.
Herra Tearney.
Hienoista hulluuden historiaa.
- Ei ihme, että hän on ihan seko. - Iltapäivää, Dick.
- Carl, miten menee? - Hyvin.
- Mitä muuta? - Eipä mitään.
- Mitä sinä teet? - Ei mitään, vähän tutkimustyötä.
- Tutkimusta? - Niin.
Luottamuksellisia tietoja?
Tämä on hyvin arkaluontoista, ja monet nolostuisivat tästä.
Olisi mukavaa, jos tämä on sellaista
jonka voisimme pitää salassa.
- Mitä tarjoat? - Mitä haluat?
- 50 taalaa. - Mitä?
50 taalaa.
Ei ole totta.
- Onko sinulla toista nimeä? - Arvaa.
Toinen nimesi on Ralph, senkin oksennus.
Olet syntynyt 12.3.
Olet 175 cm pitkä, painat 59 kiloa.
Sosiaaliturvatunnuksesi on 049380913.
Oletko selvänäkijä?
En.
Voisitko kertoa, mistä tiedät tuon?
- Varastin lompakkosi. - Anna se tänne.
- Enkä. - Anna tänne.
- Olet siis myös varas. - Enkä ole.
Monilahjakas!
Siellä on vain pari taalaa ja tyttökuva.
- Mitä? - Ihan pervo alastonkuva.
Näytä!
- Ovatko kaikki tyttöystäviäsi? - Osa on.
- Entä toiset? - Toisia pidän tyttöystävinä.
- Toisia vain mietin. - Mietit mitä?
Haluanko olla heidän kanssaan.
Etkö usko parisuhteeseen?
- Uskotko sinä? - Niinhän sen pitäisi olla.
- Ei minulle. - Miksei?
- Miksi laukkusi on täynnä? - Miksi niin monta tyttöä?
Minä kysyin ensin.
En tiedä. En koskaan heitä mitään pois.
En minäkään.
En ole nähnyt surkeampia väärennettyjä papereita...
- Tajuatko, että olet tässä 68? - Meni vähän pieleen.
- Mihin tarvitset vääriä papereita? - Jotta voisin äänestää.
- Haluatteko nähdä mitä täällä on? - Ei.
Hitto! Mitä nuo oikein ovat?
Onko sinulla noin paljon kamaa mukanasi?
On.
Minulla on aina näin paljon kamaa mukana.
Ei koskaan tiedä, koska pitää häipyä.
Rupeatko joksikin kassialmaksi?
Istut kujalla, puhut seinille ja pidät miesten kenkiä?
- Teen mitä on pakko. - Miksi on pakko tehdä mitään?
Kotielämäni ei ole tyydyttävää.
Menisitkö kadulle vaaroille alttiiksi
koska kotona ei ole kivaa?
Ei ole pakko asua kadulla.
Voin mennä merelle, tai vuorille.
Israeliin, Afrikkaan, Afganistaniin.
Andy, tulisitko auttamaan? Allison haluaa karata
koska kotielämä ei ole tyydyttävää.
Niinhän se on kaikilla.
Jos se olisi mukavaa, kukaan ei muuttaisi kotoa.
Hänen elämänsä voi olla pahempaa
kuin se, mikä meistä on normaalin epätyydyttävää.
Unohtakaa se. Kaikki hyvin.
- Mikä on homman nimi? - Ei mikään, kaalipää.
- Unohda se. - Hei, älä nyt.
Joko haluat oikeasti karata tai haluat ihmisten vain luulevan niin.
Syö paskaa!
Älä hänestä välitä.
Haluatko jutella?
- En. - Mikset?
Häivy.
- Minne muka? - Mene pois.
- Sinulla on ongelmia. - Minulla?
Teet kaiken mitä muut sanovat.
Minä en kaatanut laukkuani sohvalle
ja kutsu ihmisiä ongelmiini.
Vai kaadoinko?
Mikä siis hätänä?
Mikä?
Onko se tosi paha juttu?
Vanhemmat?
Niinpä.
Mitä he sinulle tekivät?
He eivät välitä minusta.
Niinpä.
Miksi halusit tulla kun olit nuori?
Kun olin lapsi, halusin olla John Lennon.
Carl, älä pelleile. Yritän puhua vakavasti.
Olen opettanut 22 vuotta.
Joka vuosi pennuista tulee vain röyhkeämpiä.
Paskapuhetta.
Nuoret eivät muutu, sinä muutuit.
Rupesit opettajaksi, koska ajattelit että se on hauskaa,
ja saisit hyvät kesälomat.
Sitten huomasit, että se vaatii työtä, ja sekös sinua suututti.
Nuoret kääntyivät minua vastaan.
- He pitävät minua vitsinä. - Älä nyt viitsi.
Jos olisit itse 16, mitä itse ajattelisit itsestäsi?
Luuletko että minua kiinnostaa paskan vertaa pentujen mielipide?
Kyllä luulen.
Mietihän sitä. Kun vanhenet, nämä nuoret...
He johtavat tätä maata.
Niinkö?
Herään joskus öisin tähän ajatukseen.
Kun olen vanha, nuo pennut hoitavat minua.
En olisi niinkään varma.
Mitäkö tekisin miljoonasta?
Tekisin niin vähän kuin on pakko.
- Tosi tylsää. - Miten sitten vastaan?
Yritä etsiä viimeinen rajasi. Kuten...
Ajaisitko kouluun alasti?
- Pitäisikö tulla ulos? - Totta kai.
- Keväällä vai talvella? - Hällä väliä. Keväällä.
Koulun eteen vai taakse?
- Ihan sama. - Kyllä.
Minä ajaisin.
Teen mitä tahansa seksiin liittyvää, enkä kaipaa miljoonaa siitä.
- Valehtelet. - Olen jo tehnyt.
Olen tehnyt lähes kaikkea, paitsi paria laitonta juttua.
- Olen nymfomaani. - Valehtelija.
- Tietävätkö vanhempasi? - Kerroin vain psykiatrilleni.
- Mitä hän teki kun kerroit? - Nai minua.
Tosi kivaa.
Ei kai sitä voi raiskauksena pitää, koska maksoin hänelle.
- Hän on aikuinen. - Niin on.
Ja naimisissa.
- Tajuatko miten ällöä se on? - Pari ekaa kertaa...
Teitkö sen useammin kuin kerran?
- Tietty. - Oletko hullu?
Tietty, jos nai psykiatrin kanssa.
Oletko sinä tehnyt sitä?
- Ei minulla ole psykiatria. - Jonkun tavallisen kanssa?
- Eikö tästä jo puhuttu? - Et koskaan vastannut.
En keskustele yksityisasioista.
- Vähän kaksiteräinen miekka. - Mitä?
Jos sanot, ettet ole, olet niuho.
Jos taas on, on lutka. Aikamoinen ansa.
Haluat, muttet voi. Sitten kun teet, toivot ettet olisi tehnyt.
- Väärin. - Vai härnäätkö vain?
- Hän härnää. - Älä puutu tähän.
- Kaikki tytöt härnäävät vain. - Vain jos kiihottaa sinua.
- En tee mitään. - Siksi olet härnääjä.
- Saanko kysyä paria juttua. - Kerroin jo kaiken.
Eikö kaikkien kanssa naiminen haittaa? Etkö halua kunnioitusta?
En nai kunnioituksesta. Se on meidän eromme.
- Toivottavasti ei ainoa ero. - Olet härnääjä.
- Enkä ole. - Oletpas. Seksi on sinulle ase.
Hankit sillä kunnioitusta.
Hän väänteli sanojani.
- Mihin sitä sitten käytät? - En käytä sitä.
Oletko lääketieteellisesti frigidi vai onko se psykologista?
Syötätte minulle sanoja.
- Vastaa vain. - Niin, vastaa.
- Ole rehellinen. - Vastaa, Claire!
- Kerro meille. - Vastaa jo!
- Yksi kysymys vain. - Ei! En ole tehnyt sitä.
En minäkään.
En ole mikään nymfo, vaan patologinen valehtelija.
Voi mikä ämmä! Vedätit ihan tahallasi.
Mutta tekisin sen. Jos rakastaa toista, se on OK.
Olet tosi outo.
Ensin et sano mitään ja sitten alat suoltaa valheita.
Suutuit vain, koska jouduit myöntämään jotain.
Ei se siitä tee vähemmän outoa.
Mikä siinä outoa on? Kaikkihan me olemme outoja.
Toiset vain salaavat sen paremmin.
Miten muka olet outo?
- Hän ei osaa ajatella itse. - Hän on oikeassa.
Tiedättekö mistä jouduin tänne?
Teippasin Larry Lesterin kankut yhteen.
- Sinäkö se olit? - Niin. Tunnetko hänet?
Tunnen hänet.
Hän on tosi karvainen.
Kun teippi irrotettiin,
suurin osa karvoista irtosi, ja osa nahkaakin.
Voi luoja!
Ja oudointa on se, että tein sen isäni takia.
Kidutin sitä poikaparkaa, että isä luulisi minua cooliksi.
Hän aina kertoo siitä millainen hän oli koulussa,
miten hän oli tosi villi.
Hän tuntui pettyneeltä, kun en koskaan kiusannut ketään.
Minä istuin pukuhuoneessa
ja teippasin polveani.
Larry vaihtoi vaatteita siinä aika lähellä.
Hän on aika laiha.
Heikko.
Mietin siinä isääni
ja hänen asennettaan heikkouteen.
Seuraavaksi huomasin
että olin hypännyt Larryn selkään ja hakkasin häntä.
Kaverini vain kannustivat.
Jälkeenpäin...
Kun istuin Vernonin toimistossa...
mietin vain Larryn isää.
Larryn oli pakko mennä kotiin
ja selittää, mitä hänelle tapahtui.
Se nöyryytys...
hirveä nöyryytys oli varmaan kamalaa.
Se oli varmaan hirveää.
Miten sellaista voi pyytää anteeksi?
Ei mitenkään.
Se johtui minusta ja isästäni.
Voi vittu että vihaan häntä.
Hän on aivoton kone, jonka kanssa ei saa kontaktia.
"Andrew, sinun on oltava paras!"
"Minä en nynnyjä katsele!"
"Et ole tarpeeksi kiihkeä!"
"Voita, voita!"
Paskiainen!
Joskus toivon, että polvi pettäisi.
En voisi enää painia ja hän jättäisi minut rauhaan.
Sinun isäsi pitäisi mennä minun isäni kanssa keilaamaan.
Aivan kuin minä ja arvosanani.
Kun astun itseni ulkopuolelle
ja katson itseäni...
Näen itseni...
Enkä pidä siitä mitä näen.
En tosiaan.
Mikä sinussa on vikana? Mikset pidä itsestäsi?
Kuulostaa tosi typerältä.
En pääse läpi teknisistä töistä.
Meidän piti tehdä sellainen keraaminen norsu.
Siihen oli kahdeksan viikkoa. Siitä piti tulla lamppu.
Kun kärsästä veti, valon piti syttyä.
Minun valoni ei syttynyt.
Sain siitä nelosen.
En ole koskaan saanut nelosta.
Kun valitsin teknisen työn, ajattelin että se oli hyvä tikki.
Keskiarvo pysyisi hyvänä tosi helposti.
Miksi luulit sitä helpoksi?
- Oletko nähnyt ne törpöt siellä? - Minulla on teknisiä töitä.
- Olet varmasti tosi tyhmä. - Koska en osaa tehdä lamppua?
Ei, olet nero, koska lampun teko ei onnistu.
- Tajuatko trigonometriaa? - Ei kiinnosta.
- Ilman sitä ei olisi insinöörejä. - Ilman lamppuja ei ole valoa.
Joten kumpikaan ei ole toistaan parempi.
Osaan kirjoittaa varpailla.
- Ja syödä ja harjata hampaat... - Jaloillasi?
- Ja soittaa pianoa. - Minä osaan laittaa spagettia.
- Mitä sinä osaat? - Vaikka teipata kankut yhteen.
- Haluan kuulla mitä Claire osaa. - En osaa mitään.
Kaikki osaavat jotain.
Osaan vain yhden jutun. Mutta se on tosi noloa.
Tiedätkö Avaran luonnon? Se tyyppi on tehnyt sitä 30 vuotta.
Vannokaa, ettette naura.
Hyvä on.
En jaksa uskoa, että teen tämän.
Tosi hienoa!
- Missä opit tuon? - Seiskaluokalla leirillä.
Tosi hienoa, Claire. Muutin mieltäni täysin sinusta.
Senkin paska. Vannoit, ettet nauraisi.
- Nauranko minä? - Senkin paskiainen.
Mitä väliä minun mielipiteelläni on?
Minulla ei ole väliä.
Vaikka katoaisin kokonaan, kukaan ei huomaisi sitä.
Sama vaikka en olisi olemassa tässä koulussa, muistatko?
Etkä sinä muutenkaan pidä minusta.
Minulla on myös tunteita, ja niiden tallominen sattuu.
Olet tosi säälittävä. Älä koskaan vertaa itseäsi minuun.
Sinulla on kaikki ja minulla ei paskaakaan.
Helvetin lellikki. Koulu suljettaisiin jos et tulisi.
Kuningatar ei tullutkaan!
- Hienot korvakorut, Claire. - Ole hiljaa.
- Ovatko ne oikeita timantteja? - Ole hiljaa.
Takuulla ovat. Tienasitko itse rahat niihin?
- Ole hiljaa! - Ostiko iski ne?
- Ole hiljaa! - Takuulla osti.
Ne olivat varmasti joululahja? Arvaa mitä minä sain jouluksi?
Benderin perheellä oli hieno vuosi. Sain kartsan röökiä.
Ukko sanoi: "Pistähän tupakaksi, Johnny!"
Mene kotiin itkemään, älä itke täällä.
Tuleeko meistä samanlaisia kuin vanhemmista?
Ei minusta.
Ei ikinä.
Se on väistämätöntä.
Niin vain käy.
Mitä käy?
Kun aikuistuu, sydän kuolee.
- Kuka välittää? - Minä.
Minä vain ajattelin...
Tiedän, että tämä on outoa aikaa, mutta mietin...
Mitä tapahtuu maanantaina, kun taas tapaamme toisemme?
Minä pidän teitä ystävinäni.
Olenko väärässä?
- Et. - Mitä tapahtuu maanantaina?
Ai että olemmeko silloin ystäviä? Jos nyt edes olemme ystäviä.
- Niin. - Haluatko kuulla totuuden?
Haluan.
Enpä usko.
- Kaikki me vai vain John? - Kaikki.
- Tosi hieno asenne. - Ole rehellinen, Andy.
Jos Brian moikkaisi maanantaina, mitä tekisit?
Olet urheilijoiden joukossa. Moikkaisit häntä
ja sitten mollaisit selän takana, etteivät kaverisi tajuaisi.
- Eikä. - Entä jos moikkaisin sinua?
- Ihan sama juttu. - Voi vittu mikä ämmä.
Siksikö, että puhun totta?
Ei. Tiedät, miten kamalaa se on
muttet uskalla vastustaa ystäviäsi ja hankkia omia.
Entä sinä, senkin tekopyhä?
Vie Allison joihinkin hevaribileisiin.
Tai Brian vetämään tötsät. Tai Andy tai minä?
Jos kävelisit kanssani käytävällä, ystäväsi nauraisivat.
Sanoisit, että nait minua, niin saisit anteeksi.
Älä puhu ystävistäni.
Et tunne heitä, etkä alentuisi puhumaan heille.
Pysy tutuissa asioissa: Shoppailussa, isäsi bemarissa ja juoppoäidissäsi.
Turpa kiinni!
Ja älä turhaan murehdi näyttäytymistä kanssani.
Niin ei tapahdu. Hautaa pääsi hiekkaan ja odota tanssiaisia.
- Vihaan sinua. - No hyvä!
Minä ja Allison kai olemme parempia ihmisiä kuin te.
Me friikit.
Tekisitkö niin minulle?
Minulla ei ole ystäviä.
- Jos olisi? - En.
Minun ystäväni eivät välittäisi.
Haluan kertoa teille kaikille, etten kääntäisi teille selkääni.
En kääntäisi enkä käännä.
Koska se on tosi paska temppu.
Sinun ystäväsi ihailevat meitä.
Olet tosi itsekeskeinen, Claire.
Olet niin täynnä itseäsi. Miksi?
En sano sitä omahyväisyydestä.
Vihaan sitä, että on pakko totella ystäviä.
- No miksi tottelet? - En tiedä.
Ette ymmärrä sitä.
Teillä ei ole samanlaisia ystäviä.
Ette ymmärrä, millaisia paineita siitä tulee.
Minäkö en ymmärrä paineita?
Haista kuule vittu!
Tiedätkö, miksi olen täällä tänään?
Tiedätkö?
Koska herra Ryan löysi aseen kaapistani.
Miksi sinulla oli ase?
Yritin.
Kun siitä kärsästä vetää, sen valon pitäisi syttyä.
Se ei syttynyt.
- Mitä varten se ase oli? - Unohda se.
Itsehän aloitit.
En voi saada nelosta.
En voi saada sitä, eivätkä vanhempani kestä sitä.
Vaikka saisin pelkkiä kymppejä, keskiarvo laskisi.
Kaikki on pilalla.
Brian.
- Minä mietin vaihtoehtojani. - Itsemurha ei ole vaihtoehto.
En tehnyt sitä. En tietääkseni.
Oliko se käsiase?
Se oli valopistooli. Se laukesi kaapissa.
Niinkö?
Ei naurata.
Naurattaapas.
Se helvetin norsu hajosi.
Tiedättekö miksi minä jouduin tänne?
En mistään. Ei ollut parempaakaan tekemistä.
- Nauratte minulle. - Eikä.
Kylläpäs.
Brian?
- Kirjoitatko sen aineen? - Kyllä. Miksi?
On ihan tyhmää jos kaikki kirjoittavat.
Vernon haluaa niin.
Mutta me sanoisimme ihan samaa.
Et vain viitsi kirjoittaa.
Niin, mutta...
- Sinä olet meistä fiksuin. - Tuota...
Luotamme sinuun.
Niin.
Hyvä on.
Minä kirjoitan.
Hienoa.
- Mennään. - Minne?
Tule.
Älä pelkää.
- Älä laita sitä silmään. - En laitakaan.
Laita silmät näin.
Hyvä.
Näytät paremmalta ilman mustia juttuja.
Pidän siitä.
Tämä näyttää paremmalta. Katso ylös.
- Miksi olet niin kiltti? - Koska annat olla.
Eksyitkö?
Hienoa.
Kiitos.
- Miksi teit noin? - Koska sinä et tekisi.
Kun sanoit, että vanhempasi käyttävät sinua vain kostaakseen.
Enkö olisi tosi hyvä kosto?
Inhottiko sinua se mitä tein huulipunalla?
Ihanko totta?
Niin.
En.
Mitä sinulle tapahtui?
Miksi? Claire laittoi minut.
Mikä hätänä?
Ei mitään. Olet vain...
Olet niin erilainen.
Näen sinun naamasi.
Onko se hyvä vai paha?
Hyvä.
- Nähdään, Brian. - Samoin, Carl.
- Nähdään ensi lauantaina. - Takuulla.
Hyvä herra Vernon,
joudumme viettämään lauantain jälki-istunnossa rangaistuksena.
Mutta olette hullu, kun pakotatte meidät kirjoittamaan itsestämme.
Näette meidät kuten haluatte,
yksinkertaisesti ja helpoimmin määriteltyinä.
Me huomasimme, että jokainen meistä on nero.
- Urheilija. - Hullu.
- Prinsessa. - Ja roisto.
Vastaako se kysymykseenne?
Terveisin
Aamiaiskerho.